MÜ 2024 tõi osavõtjad Kotkajärvelt Viljandimaale. Fotol lõpupeo pere Raistiko talu ees. Foto: Sören Ruutsoo
Esimene päev – Anu Raud, Anu Lamp, Toomas Hendrik Ilves ja Ando Kiviberg
Metsaülikool avati Heimtali Muuseumis. See muuseum on tekstiilikunstniku ja kirjaniku Anu Raua üks elutöödest ning suure Eesti Rahva Muuseumi väike filiaal. MÜlastele pakuti suppi ja pirukaid ning Metsaülikooli avas Anu Raud. Anu rääkis väga südamlikult oma muuseumist, inimestest ja elu hetkedest. Päike säras taevas ja kokkutulnuil oli tore kohata vanu sõpru. Pealelõunal tutvustas kirjastaja Sirje Endre Anu Raua uut raamatut „Päevalill ja torupill“. Katkendeid raamatust luges näitleja Anu Lamp. Anu Raud kirjutab oma mälestusteraamatus kaugetest Nõukogude okupatsiooni aegadest – oma lapsepõlve sündmustest ja inimestest, kelle elu oli omamoodi julm ja karm, aga samas ka naljakas. Raamatus on ka lastenurk, kust vanemad ja vanavanemad saavad lastele üht-teist ette lugeda.
Tekstiilikunstnik ja kirjanik Anu Raud, kelle üheks elutööks on Heimtali muuseum, millega tutvumine oli Metsaülikooli rahva üks kõrghetki. Foto: Sören Ruutsoo
Eesti Vabariigi endine president Toomas Hendrik Ilves pidas tänavuse MÜ avaloengu. Foto: Sören Ruutsoo
1945. aastal loodi ÜRO (UN) ja 1948. aastal NATO. Riigid ravisid sõjahaavu. Rahvusvahelisel areenil otsustati siis, et edaspidi saab riigipiire muuta ainult läbirääkimiste teel ning sõjaline agressioon on keelatud. Sellele vaatamata uputati verre ülestõusud Ungaris ja Tšehhis. Oli alanud külma sõja periood. 1980. aasta Pariisi kokkulepe ja külma sõja lõpp tekitas petliku illusiooni, justkui oleksid kõik omavahel suured sõbrad ja Venemaa oleks muutunud. Läänel läks veel pikki aastakümneid aega, et hakata nägema agressiivse Venemaa tõelist palet.
Eesti on viimastel aastakümnetel olnud kõige edukam riik kommunismijärgses maailmas – meil on õigusriik, mille elanikel on suur sõnavabadus, korruptsioon on siin peaaegu olematu jne. Sellele vaatamata olid paljud Lääneriigid Eesti Euroopa Liitu ja NATOsse võtmise vastu. Aga kuna Poola pidi kindlasti sinna saama, siis tuli väikesel ja tublil Eestil lihtsalt kõiges olla vähemalt sama hea kui Poola. Nii saimegi me mõlemasse liitu sisse. Kuni 24. veebruarini 2022 oli lääneriikidel Eesti suhtes üleolev hoiak, Balti riike peeti Venemaa suhtes paranoilisteks, kes ei saa oma lähiajaloost üle. Meist rääkides kasutas Soome president Tarja Halonen terminit „postsovjetlik psüühiline trauma“. Nüüdseks on kõigile selgeks saanud, et Balti riikide hirmul oli alust: Venemaa teeb, mida tahab, kasutades toorest jõudu.
Õhtu lõpetas pärimusmuusik Ando Kiviberg väikese kontserdiga, kus kõik said kaasa laulda. (Ando Kivibergi kohta loe ka pikemat artiklit siit.)
Teine päev – Birute Klaas-Lang, Jaak Prozes, Peeter Kaasik
Teise päeva hommik algas juba Raistiko turismitalus ning tõsiste teemadega – eestikeelsele õppele üleminek ja venelaste eesti keele oskus. Professor Birute Klaas-Lang juhib hetkel teadusprojekti, milles uuritakse neid teemasid ja ka põhjuseid, miks eestikeelsele õppele üleminek, mis oleks pidanud toimuma juba üle 30 aasta tagasi, siiski veel palju peavalu ja muret põhjustab. Miks venelased ei taha eesti keeles õppida? (Vaata ka varem ilmunud intervjuud Birute Klaas-Langiga.) Loengule järgnes vestlusring, milles osales veel Soome-ugri rahvaste asjatundja Jaak Prozes sihtasutusest Fenno-Ugria. Jaak Prozes rääkis meie sugulasrahvaste emakeele säilitamisest ja väikerahvaste raskest olukorrast Venemaal. Venelased tunnevad kahjuks tihti, et nende keel on tähtsam ja olulisem ning et neil pole vaja teiste, „alamate“ rahvaste keelt õppida.
Peeter Kaasik rääkis Eesti metsavendlusest. (Vaata ka varem ilmunud intervjuud Peeter Kaasikuga.) Eestlased on metsarahvas, kes häda ja hävingu korral ikka metsalt kaitset on otsinud. Seega on metsavendlus palju vanem nähtus. Arheoloogilised kaeved on näidanud, et koobastes ja soosaartel on eestlased end varjanud juba mitmeid sajandeid. Teise maailmasõja järel hakati võõrvõimu eest end varjavaid isikuid kutsuma metsavendadeks. Neist oli vaid väike osa aktiivselt sõjalisse vastupanusse kaasatud, suurem osa lihtsalt varjas end ning ootas paremaid aegu. Hiljem oli aga juba võimatu metsast välja tulla, kuna kardeti repressioone. Kõik end nõukogude võimu eest varjanud isikud võib lugeda metsavendadeks. Nende isikute hulgas oli ka naisi ja lapsi.
Kolmas päev – Tiina Kirss, Ando Kiviberg ja Kristjan Kannukene
Kirjandusteadlane Tiina Kirss tutvustas oma loengus tänapäeva Eesti kirjandust, täpsemalt uuemat proosat. Tema ettekandest said paljud häid soovitusi uuema kirjandusega tutvumiseks. (Vaata ka intervjuud Tiina Kirsiga.)
Ando Kivibergi loeng oli kaasakiskuv meenutus tema jõudmisest pärimusmuusika juurde ning festivalide korraldamise ideest kuni selle teostuseni. Tänapäeval on Viljandi Folk Eesti suurim ja Euroopa üks tuntumaid pärimusmuusika festivale. See kõik aga on tulnud suure tööga. (Vaata ka artiklit Ando Kivibergist.)
Õhtu lõpetas imekaunis muusika – Kristjan Kannukese pillihelid ja lauluhääl kandsid kuulajad kaugetele radadele unistuste maailma. Kristjan, kes on ka 2022. aastal MÜs ning Torontos esinenud, on õppinud pillimängu ja heliloomingut Tallinna ja Londoni konservatooriumides. Kontserdi lõppedes ei tahtnud aplaus vaibuda.
Muusik Kristjan Kannukene rõõmustas oma laulu ja pillimänguga kokkutulnuid. Foto: Sören Ruutsoo
Neljas päev – Kristel Vilbaste, Halliki Kreinin ja lõpupidu
Neljanda päeva vihmast hommikut alustas loodusenaine ja taimetark Kristel Vilbaste oma loenguga „Taimed rahva keeles ja meeles“. (Vaata ka varem ilmunud intervjuud Kristel Vilbastega.) Kristel oli kaasa võtnud hulga omakirjutatud raamatuid ning rääkis ka oma perekonna lugusid. Loengu tegi veelgi põnevamaks kohe sellele järgnenud loodusmatk, mille jooksul tutvustas Kristel meile kasulikke taimi, alates Raistiko talu õuemurust kuni metsasügavusteni. Saime teada, milline näeb välja kasside lemmik palderjan, millal teha saunavihtasid ning mida teha raudrohu ja teelehega. Ka Kanadas kasvab Eestiga sarnaseid taimi. Toreda matka katkestas vihmahoog.
Põneva loengu pidas loodusenaine ja taimetark Kristel Vilbaste. Foto: Sören Ruutsoo
Halliki Kreinin kõneles tõsistest probleemidest tänapäeva maailmas ja tarbimisharjumustest. Foto: Sören Ruutsoo
Lõpuõhtul sai koos istuda ja koosoldud toredat aega meenutada. Öeldi tänusõnu korraldajatele, jagati tunnustust. Õhtule olid esinema tulnud muusikud Ott Leitham ja Henrik Hinrikus (kes on mõlemad käinud Metsaülikoolis Kotkajärvel) ning Julius Koppel, kes rahva tantsima panid. Mõned MÜlased pidutsesid varaste hommikutundideni. Seekordse Metsaülikooli lõpetas kaks vahvat ekskursiooni-väljasõitu, mille kohta saab lugeda juba eraldi artiklitest. https://www.eesti.ca/metsaulik... ja https://www.eesti.ca/mu-kahepa...
Rikkalikud söömaajad eestipärases miljöös olid olulisel kohal MÜ tegevuses. Lõpupidu Raistiko talu rehealuses, kus toimusid ka loengud. Foto: Sören Ruutsoo
Kuigi tänavune MÜ mulgi-eri ei olnud päevakava poolest üks ühele Kotkajärvel juurdunuga, toimusid siiski huviringid. Huviringid viisid rahva Heimtali muuseumi ja Anu Raua Kääriku tallu, kus toimus käsitöö viimistlus. (Oli ju päevad läbi näpunööri punutud!) Raistiko talu õuel pidas Piret Noorhani ühel pärastlõunal VEMU ajuraju ringi, Kristjan Kannukene julgustas eneseväljendust helide kaudu ning luuletaja Jaak Känd pidas jutustuse ringi. Viimasel päeval oli ka loodusmatk lektor Kristel Vilbastega.
Suur tänu kõigile korraldajatele ja kokkutulnutele. Kohtumiseni järgmisel aastal!
Grupp rõõmsaid MÜlasi, kes osalesid Heimtalis peetud Metsaülikoolis ka 20 aastat tagasi: vas. Anne Õsso, Tiina Kirss, Elva Mikk, Anu Raud, Helge Kurm, Riina Kindlam, Ingrid Mikk, Riina Pintson ja Olev Träss. Foto: Sören Ruutsoo
Vaata ka fotosid: https://www.eesti.ca/heimtalis...